Kaptajnens log, stjernedato 45854,2:
Enterprise udforsker Argolisklyngens seks stjernesystemer-
- som eventuelt skal koloniseres.
- Meget imponerende. - Smukt, men også skræmmende.
Der kommer signaler inde fra systemet.
- Hvilke signaler? - De gentages. Ukendt mønster.
- Hvor kommer de fra? - En lille måne om den fjerde planet.
Livstegn?
Svært at afgøre med de forstyrrelser.
Resultatet er uvist, men månens atmosfære kan understøtte liv.
Så kan det være et nødsignal.
Få os på teleporteringsafstand. Dr. Crusher, kom til teleport to.
Der er en livsform. Svage livstegn.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser.
Dets fortsatte mission for at udforske nye verdener.
Finde nyt liv og nye civilisationer.
Dristigt betræde ukendte områder.
Riker til Enterprise. Vi har fundet vraget af et mindre fartøj.
En overlevende. Det er en ung borg af hankøn. Han er svært skadet.
Der er ingen tegn på andre borgaktiviteter i området.
- Vend tilbage til skibet. - Efterlader vi ham her, dør han.
Det ved kaptajnen. Borgerne henter deres døde.
Han er ikke død. Ikke endnu.
Signalet, vi fik, kan have været et ledesignal. De er nok på vej.
Lad mig i det mindste stabilisere hans tilstand.
Forståeligt, men gør vi noget, ved borgerne, vi har været der.
- Det er vist for sent nu. - Dræb den. De tror, det var styrtet.
Efterlad ingen beviser på, vi har været her.
Vi må træffe foranstaltninger, før han kommer om bord.
Få vagterne til at forberede en celle, Data. Kalder teknik.
Vi får en borg om bord. Neutraliser ledesignalet.
Sørg for, at den ikke kan sende eller modtage.
- Jeg afskærmer cellen. - Godt.
- Fire til. Ingen overlevende. - Riker...
- Vi teleporterer jer til cellen. - Han må på infirmeriet.
Cellen, doktor. Vi sørger for det nødvendige udstyr.
Kom ind.
- Vil De tale om noget, kaptajn? - Det tror jeg ikke.
At have en borg på skibet burde vække visse følelser.
Jeg er kommet mig over det, tak.
Nogle gange, selv når et offer har behandlet et angreb-
- kan der være noget tilbage.
Borgerne kidnappede Dem, mishandlede Dem...
Rådgiver.
Jeg sætter pris på Deres omtanke, men det er ikke nødvendigt.
Jeg har tænkt over konsekvenserne ved at have en borg her. Risiciene.
Jeg ved, det er korrekt. Jeg er tilfreds med min beslutning.
Jeg forstår. Hvis De vil tale om det...
Så vil jeg benytte mig af Deres bistand.
Sænk kraftfeltet.
Borgen er stadig bevidstløs.
Han har svære skader.
Jeg må fjerne nogle implantater fra hans hjerne.
Han dør, hvis de fjernes. Hjernen er afhængig af biochips.
Geordi kan måske lave nogle nye.
Programmeringen i dem er ret enkel.
Vi har filerne fra Deres oplevelse. Jeg kan lave det.
La Forge.
Ved De nok om borgprogrammering-
- til at ændre deres rodkommando?
Subrutinerne er komplicerede. Jeg må studere algoritmerne.
Det er den eneste måde at spore adgangskoderne.
Kan vi få adgang til rodkommandoen...
...kan vi installere et angribende program og så sende borgen hjem.
- De er koblet sammen. Som en virus. - Den ville inficere alle.
Vi kunne ødelægge deres neurale netværk på en gang.
- Inficere? Det lyder som en sygdom. - Netop, doktor.
Går det godt, er den dødelig.
Det burde kun tage nogle måneder-
- inden borgernes system svigter fuldstændig.
Hvad betyder et totalt svigt?
Svigter computersystemet, udraderes borgerne.
Vi bør være på det rene med, at vi udsletter en hel race.
Normalt ville det være urimeligt. Men med borgerne har vi intet valg.
- Dette er krig. - Ingen har erklæret krig.
Det har vi ikke. Men de angriber os konstant.
- Deres formål er at assimilere os. - Men i krig dræber man ikke civile.
- Borgerne har ingen civile. - De er som et kollektivt væsen.
- En bekvem tanke. - Hvad mener De?
Min patient har ikke en kollektiv bevidsthed.
Det er en levende dreng, som har brug for vores hjælp.
Skal vi lade ham blive et ødelæggelsesredskab?
Vi står faktisk over for en fjende, som vil udslette os.
De ønsker ingen fredsforhandling.
Indtil da må vi gøre alt for at forsvare os.
Kalder kaptajnen. Borgen er ved bevidsthed.
Forstået. Vi gennemfører planen.
Hvad laver han?
Han vil have forbindelse til kollektivet.
Han forstår ikke, at signalet er afbrudt.
Han sender to signaler. Vi blokerer begge signaler.
Han er alene.
For første gang må han klare sig uden kollektivets hjælp.
Han må være sulten.
Borgerne spiser ikke.
Implantatet skaber de organiske molekyler, de behøver.
De behøver energi.
Sørg for at fodre den.
Jeg må installere en energiledning der.
Vidste jeg ikke bedre... ville jeg sige, han var bange.
Jeg kan ikke lide denne sport.
Så længe det gik godt, kunne De lide den.
I dag sænkede De floretten hele tiden.
Løfter jeg den, kommer De under. De er bare bedre, end jeg er.
- Vi har vist en gæst om bord. - Ja.
- Er det klogt? - Det håber jeg.
Det her forstår jeg ikke, Picard.
Det handler om barmhjertighed. Han var skadet.
- Dr Crusher vil behandle ham. - De kommer efter os.
Det ved De om nogen.
Skal vi fortsætte?
Er De uskadt?
De havde ondt af mig. Se, hvordan det gik.
Jeg må ind og koble ledningen på.
Jeg går med. Aktiver feltet, når vi er inde.
Godt. Fortsæt sådan.
Cheftekniker!
Vi er borger.
I bliver assimileret. Al modstand er nytteløs.
Se dig omkring. Du kan næppe stille krav.
Vi må vende tilbage til kollektivet.
- Hvem er vi? - Vi er borger.
Ja, men du er jo alene.
Har du et navn? En identifikation?
Tredje af fem.
I var fem på skibet. Er det alt? Kun et nummer?
- Tredje af fem. - Det klæder dig.
Det her er til dig. Energien har den frekvens, du er vant til.
Den forbindelse her burde passe til kraftindtaget på din arm.
Det var så lidt.
- Lad os komme ud herfra. - Sænk kraftfeltet.
- Han er sulten. - Hvorfor gør I det her?
Jeg er vel sød inderst inde. Har du det bedre?
- I er ikke borger. - Nej, og det vil jeg ikke være.
I bliver assimileret. Modstand er nytteløs.
Sikken taknemmelighed.
Jeg rationerer hans energi. Han forstår det.
Samarbejder han, får han mad. Ellers...
- Som en rotte i en bur. - Skal jeg gennemskue systemet...
...må jeg forstå, hvad han gør med informationerne. Jeg må teste ham.
- Og så skal han samarbejde. - Så vi kan udslette hele arten.
Jeg ved det. Det er krig.
Jeg hjælper dig, men behøver ikke at elske det.
Vi kan sende ham nu. Vi har et kraftfelt, hvis der er problemer.
Kalder teleport tre. Vi er klar. Aktiver.
Tredje af fem. Det her er doktor Crusher.
Hvad er en doktor?
De helbreder syge og reparerer sårede.
Syge og sårede genabsorberes. Andre tager deres plads.
Sådan gik det ikke for dig. Da vi fandt dig, var du døende.
Jeg reddede dit liv.
- Hvorfor? - Det er min pligt at hjælpe sårede.
- I gav os mad. - Ja.
- Er det jeres pligt? - Ja, det er det.
Tredje af fem. Doktor Crusher har repareret implantaterne.
Vi vil teste dem for at se, om de virker.
Jeg vil vise dig nogle diagrammer og spørge om noget.
- I bliver assimileret. - Må vi spørge om noget først?
- Vi svarer. - Fedt. Vent lidt, Tredje af fem.
Hvad er Deres betegnelse? Min benævnelse er Tredje af fem.
Vi har navne, ikke benævnelser.
Jeg hedder Beverly. Det er Geordi.
- Har jeg et navn? - Vil du have et?
- Vi er Beverly og Geordi, og du... - Du...
Vent. Der har vi det. Hugh. Hvad siger du?
- Du. - Nej, ikke "Du". Hugh.
- Hugh. - Godt. Jeg er Beverly...
- Jeg er Geordi... - Vi er Hugh.
Hvordan ville den figur se ud, hvis den vendes på vrangen?
- Hvilken en er det? - Den her.
Ja. Han har klaret alle sammen. Hans rumfornemmelse er utrolig.
Hans protese giver ham sammensat visuel information.
- Som en slags holografisk system. - Det kan være til nytte.
Hugh, må vi se nærmere på dit okular?
Værsgo.
Tak.
Når I assimileres, får I også et.
Hugh, forstår du, at vi ikke vil assimileres?
- Hvorfor gør I modstand? - Fordi vi ikke vil leve, som I gør.
Her er stille. Her er ikke andre stemmer.
På et borgskib har vi de andres tanker i vores bevidsthed.
Vi har altid flere tusinde stemmer med os.
Det, du siger, er, at du er ensom.
Værsgo.
Når I er færdige med prøverne, hvad skal vi så?
Vi... Vi sender dig hjem.
Vi slutter os til kollektivet.
Programmet generede mig ikke. Jo mere jeg arbejder med Hugh...
- Hugh? - Ja. Det kalder vi ham.
- Gav I borgen et navn? - Det var nemmere.
- Så nu har I en borg ved navn Hugh. - Ja, og han er ikke som troet.
- Hvordan? - Det ved jeg ikke.
Han er som en dreng, der er langt hjemmefra.
De er den anden i dag, som taler om den borg som et fortabt barn.
Jeg tvivler på, det er rigtigt. At gøre ham til en levende bombe.
- Sende ham hjem og udslette resten. - Hør lige her.
Den knægts storebror stopper ikke, før de finder ham.
Og de vil lede efter os. Og de slår os ihjel.
De har ingen samvittighed, som De har nu.
- Så tal selv med ham. - Jeg har intet at sige.
Så lyt til ham. Det er jo det, De er bedst til, ikke?
- Hvad er der? - Et fartøj er på vej hertil.
- Analyse. - Fartøjets hastighed er warp 7,6.
Masse: 2,5 millioner ton. Form: Kubeformet.
- Borgerne. - Det er vist et rekognosceringsskib.
Stjernens stråling beskytter os. De opdager os først inde i systemet.
- Hvor længe har vi? - Ankomst om 31 timer og 7 minutter.
Du ser ikke så sej ud.
Vi er borger.
- Fortæl om assimilering. - Vil du assimileres?
Nej, men det er jo, hvad... I tingester gør, ikke?
- Modstand er nytteløs? - Modstand er nytteløs.
Det er den ikke.
Mit folk gjorde modstand, da borgerne ville assimilere os.
- Nogle af os overlevede. - Er modstand ikke nytteløs?
Nej. Men takket være jer, er der et fåtal af os tilbage.
Vi er spredt i galaksen. Vi har ikke et hjem.
Det, du siger, er, at du er ensom.
Du har ikke andre. Du har intet hjem.
Vi er også ensomme.
- Hvad laver Geordi? - Jeg studerer delene i din protese.
- Hvorfor? - Jeg vil vide mere om dig.
- Hvorfor? - Fordi du er anderledes.
Vi vil vide noget om andre arter.
Vi assimilerer arter. Så ved vi alt om dem.
Ja, det ved jeg.
- Er det ikke nemmere? - Jo, måske. Men vi gør ikke sådan.
Hvorfor?
Godt. Tænk på det på den måde her:
Taler du om dig selv, siger du "vi". "Vi vil have dit og dat."
Du kan ikke se dig selv som et enkelt individ.
Du siger ikke: "Jeg vil have det."
Vi er alle adskilte individer. Jeg er Geordi.
Jeg vælger, hvad jeg vil. Jeg bestemmer selv.
Mister jeg den individualitet, er det værre end døden.
- Er der ingen stemmer, når du sover? - Nej.
Er du nogensinde... ensom?
- Ja. Det er derfor, vi har venner. - Venner?!
Nogen at tale med, som er der, når man er ensom.
Nogen... der får dig til at få det bedre.
Som Geordi og Hugh.
- Her er det. - Det virker harmløst.
Vi fik det til at forekomme harmløst. Borgerne fjerner uregelmæssigheder.
Hvordan kan en geometrisk figur ødelægge et computersystem?
Figuren eksisterer ikke i virkeligheden.
Hugh vil prøve at analysere den.
Han kan ikke og lagrer den i hukommelsen til yderligere analyse.
Når borgerne henter hans hukommelse, vil de prøve at analysere den.
Hver løsning afviger fra de andre. Afvigelserne samarbejder-
- så der skabes en uløselig evighedsgåde.
- Originalt. Hvornår svigter systemet? - Efter flere hundrede analyseforsøg.
- Hvornår kan processen påbegyndes? - Om 20 timer.
- Når implantatet er på plads. - Godt. Begynd, når I er færdige.
Kaptajn.
Jeg har min tvivl angående denne plan.
- Hvordan? - Jeg har lært ham lidt at kende.
Jaså.
Han er ikke, som jeg troede. Han har følelser. Han har hjemve.
Det føles ikke rigtigt at udnytte ham sådan.
Dengang man brugte forsøgsdyr, knyttede forskerne sig til dyrene.
Det var et problem, hvis de skulle dræbes.
Jeg foreslår, at De løsriver Dem fra den borg.
Ja, kaptajn.
Guinan. Kom ind.
Er De sikker? De ville vist slappe af.
Det er rart at se Dem. Noget at drikke?
Nej tak.
Jeg tænkte på det med, at jeg holdt floretten lavt. Jeg burde træne.
- En stærk arm er en fordel. - Også når man er bartender.
Borgen. Har han slet ikke overrasket Dem?
De ved, han har et navn?
Han hedder Hugh. Og han er ensom.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg talte med ham.
Pludselig stod jeg der og stirrede på ham.
Jeg troede, det var nysgerrighed og intet andet.
Jeg vil høre Dem sige, De er sikker i Deres sag.
- Vil De overtale mig til... - Nej. De skal overtale mig.
For to dage siden var De vred, fordi han var om bord.
Og nu spørger De, om den skal behandles som en fjende.
Nej. Men når De taler med ham, kan De så sige, De ikke tvivler?
Jeg har ikke talt med den. Det var ikke nødvendigt.
- Skal denne person... - Det er ingen person, men en borg!
Hvis denne person skal udnyttes til at udslette sin race-
- bør De i det mindste se ham i øjnene først, inden De gør det.
For jeg tvivler på, om han stadig er en borg.
Et navn betyder ikke, den ikke er en borg. Ungdom er ikke uskyldighed.
Den er, hvad den er.
Ingen forsøg på at gøre den til et kæledyr ændrer mine planer.
Godt. Men taler De ikke med ham mindst en gang-
- kan det blive sværere at leve med den beslutning.
Worf kalder Picard. Vi er klar til at teleportere.
Begynd.
Vent udenfor, løjtnant.
Locutus.
Ja... Jeg er Locutus af Borg.
- Hvad laver De her? - Det her er en primitiv kultur.
Jeg er her for at afhjælpe indlemmelsen. Identificer Dem.
- Hugh. - Identificer Dem.
- Vi er Hugh. - Det er ikke en borgidentifikation.
- Tredje af fem. - Denne kultur bliver assimileret.
- De vil ikke. - Irrelevant.
- De vil gøre modstand. - Modstand er nytteløs.
Modstand er ikke nytteløs. Nogle undslap.
Vi finder dem. Det er uundgåeligt. Alle bliver assimileret.
- Skal Geordi assimileres? - Ja.
Det vil han ikke.
- Han foretrækker at dø. - Så dør han.
Nej. Geordi må ikke dø.
- Geordi er en ven. - De hjælper med assimileringen.
- De er en borg. De skal hjælpe os. - Det vil jeg ikke.
Hvad sagde De?
- Jeg vil ikke hjælpe Dem. - Jeg?
- Geordi må ikke blive assimileret. - Men De er borg.
Nej. Jeg er Hugh.
Jeg undgik at tale med den borg, fordi intet måtte ændre planen.
Men nu da jeg har...
...lader han til at være et fuldt udviklet individ.
- Han siger Picard, ikke Locutus. - Har De ændret planen?
Ja. Bruger vi ham, er vi ikke bedre end den fjende, vi vil udslette.
Andre forslag, tak.
Vi kan bringe ham tilbage og slette hukommelsen.
Men så udslettes hans person også.
Formålet er jo genforeningen.
Er det rigtigt at udslette det individ, han er blevet?
- Dræber borgerne ham? - Næppe. Det opnår de intet ved.
De sletter bare hans hukommelse.
Hukommelsen bliver slettet uanset hvad.
Men det lille stykke tid, inden de sletter den...
...kan hans individualitetsfølelse spredes til hele borgkollektivet.
Hver eneste borg får mulighed for at føle sig... unik.
Det er måske det mest skadelige program af alle.
Hvis individualitetsfølelsen spredes til kollektivet-
- et kort øjeblik-
- kan de ændres for evigt.
- Vi ændrer ikke hans hukommelse. - Og hvis han ikke vil tilbage?
- Hej, Hugh. - Hej, Geordi.
Hugh. Et borgredningsfartøj ankommer om tre timer.
Vi kan anbringe dig, hvor vi fandt dig, så de kan tage dig med hjem.
- Du kan også blive hos os. - Mit ønske er irrelevant.
Nej, Hugh. Ikke for os.
Ingen borg forlader kollektivet. Er jeg væk, leder de efter mig.
Vi må se på konsekvenserne senere. Vi vil vide, hvad du vil.
I er mange. Jeg er en.
- Mit ønske betyder intet. - Forstår du ikke, du kan vælge?
- Et valg? - At tage med borgerne eller blive.
- Må jeg blive hos jer? - Vi kan give dig asyl.
Vælge, hvad jeg vil.
Jeg ville vælge at blive hos Geordi.
Men det er for farligt. De følger efter.
Bring mig tilbage. Det er den eneste måde.
Overvej det, Hugh.
Er du sikker?
Ja.
Borgerne er her om en time. Du er snart på vej hjem.
Vi sender ham ned og placerer os i stjernens kromosfære.
Der kan vi skjule os.
Farvel, Hugh. Det var rart at lære dig at kende.
Farvel, Beverly. Du reddede mit liv.
Det er ikke for sent at ændre mening.
Jeg må tilbage.
Kaptajn. Jeg vil gerne med ham.
Ifølge min erfaring ignorerer de ham, ikke?
- Borger assimilerer civilisationer. - Men de kidnappede jo Dem.
De skulle kommunikere med mennesker. Alle andre blev ignoreret.
De kan tage med ham.
Farvel.
Jeg glemmer ikke, at jeg er Hugh.
Aktiver.
- Vi fandt dig der i vragresterne. - Så venter jeg der.
- Vi er på plads. Strålingen øger. - Mere kraft til skjoldene. Bliv her.
- Hvad sker der med borgskibet? - Strålingen påvirker sensorerne.
Borgernes fartøj burde være her om tre minutter.
Så er det tid, ikke?
- Farvel, Hugh. - Farvel. Jeg vil prøve at huske dig.